Досега в "Заразата":
Какво е това, човече?
Къде ме водите? Пуснете ме!
Леговището му е някъде в града. Трябва да действаме заедно.
За да ме унищожиш ли си дошъл?
Накарахме го да побегне! Трябва да го притиснем!
Благодаря ти.
Сър? - Елате, г-н Фицуилям.
Искам всичко да бъде отнесено в офиса ми.
Веднага, сър.
Това може да остане.
Погрижете се добре за този специален предмет.
Разбира се, сър.
Сребро. Отживелица.
Елдрич. Виж се само.
Как се чувстваш?
Очаквах най-малкото да е травмиращо, но се чувствам отлично.
Силен, изпълнен с енергия и не усещам никаква болка.
А кога...
Мислиш, че си бил превърнат?
Господарят ти даде бялата кръв, но не и червея.
Дал ми е здраве, но не и безсмъртие?
Посетил те е, когато си имал нужда.
Пощадил те е от участта на плътта.
Колко ще продължи? - Не знам.
Но няма да е вечно. - Не.
Превръщате хора из целия град,
а аз седя като на изчакване? - Така е, те всички са превърнати,
но да се превърнеш по начина който искаш ти,
това е съвсем различно нещо.
Свърших прекалено много и стигнах прекалено далеч,
за да се отнасяте с мен така. - Той те избра, Елдрич.
Той те помаза.
Ще бъдеш негова дясна ръка във вечността.
Евентуално.
Евентуално? Кога?
Приеми го като още едно изпитание за вечната ти отдаденост.
Благодаря, приятел. - Супер е!
Благодаря, мамо. - То е и от баща ти.
Да го изкараме на улицата.
Искам да те снимам и да изпратя клипа на баща ти в Атланта.
Ще отида до ъгъла и ще обърна. - Идеално. Оглеждай се за коли.
Здрасти, тате. Липсваш ни.
Благодаря, мамо. Обичам колелото си!
И аз те обичам, миличък.
Защо всички онези вампири бяха на едно място?
За сигурност. Без ковчега, Господаря трябва да бъде защитаван денем.
Значи всички долу... - Са охраната му.
Леговището му е някъде наблизо.
За нещо ще е важно какво има над земята.
Трябва да е тъмно или защитено. - Най-вероятно и двете.
Да не би да се съгласи с мен? - В този случай, да.
Двамата започвате да се влюбвате.
Това е прекрасно.
Предлагам да разузнаем.
С доктора ще слезем при Вестри и Вашингтон и ще огледаме.
Да вървим. Трябва да хванем колкото можем от деня.
Отлична идея.
Чух ви да говорите. Какво става?
Обсъждахме плановете си. - Пак ли ще опитате да го нападнете?
Със сигурност.
Двамата с Фет ще отидем да огледаме.
Ами аз? - Ти ли? Обличай се.
Ще се върнем, преди да усетиш.
Кога ще се върнем вкъщи?
Не можем да се върнем там, Зак.
Ще съм ти благодарен да оставиш аз да решавам какво да кажа на сина си.
Ако го прикриваш, само ще влошиш нещата.
Той трябва да знае цялата истина.
Включително това, което се е случило с майка му.
Решението за това не е твое. Дръж си устата затворена.
Меденият ви месец не продължи дълго.
Хайде, докторе, губим си деня.
Кой е там?
Сигурно ви е шубе много, щом сте ме вързали така.
Страх ли ви е да погледнете мексиканец в очите, пъзльовци?
Така е по-добре.
Каква е тази дупка?
Какво си ти?
Мислиш да хапнеш мексиканско ли? Гарантирам ти, че ще ти приседне.
Не съм те довел чак тук долу, за да те изпия.
Къде долу? - Дълбоко под земята.
На защитено място. - Защитено от какво?
Какво ще правиш с това?
Бъди търпелив.
Сега какво? Искаш да си побъбрим ли?
Лоша идея.
Мамка му. - Ела с мен.
Това е сърцето на превърнат човек.
Реших, че ще изглежда добре до собствените ми органи.
Щом казвате.
Явно снощи д-р Гудуедър е излъчил съобщение
по системата за предупреждение.
Защо не бях уведомен за това?
Умирахте, сър. Не ми се стори важно.
Достатъчно важно е, та Маги Пиърсън
да иска да постави цял Манхатън под карантина.
Трябва да поговоря добре с нея.
Докарай колата и се свържи с Айнхорст.
Няма, сър.
Моля? - Няма да го направя.
Стига толкова. Когато ви наричаха жесток и егоистичен аз ви защитавах.
Казвах, че не ви познават както ви познавам аз.
Тогава се появиха Айнхорст и пасмината му,
и си казах, че те ви манипулират и замъгляват преценката ви.
Но грешах.
През цялото време беше до мен.
Да, станах съучастник, защото ви служих вярно.
Това е моментът, в който курвата се обявява за девственица.
Сключихте сделка с дявола. Повлякохте ме със себе си.
Внезапното ви възкресение е против природата и Бог.
Какви глупости! Предателски кучи син!
Как смееш да ми се противопоставяш?
Част от мен смята, че трябва да ви убия на място
и да възстановя естествения ход на нещата.
Но не мога.
Не и след всичко, което сте сторил за мен.
Смятайте дългът ми за изплатен.
Не тръгвайте след мен. - Глупак!
Изоставяш ме, когато сме на ръба на триумфа!
Къде ще идеш?
Какво ще правиш, когато ме няма да те защитавам.
Въпросът е, сър,
какво е правите вие, когато ме няма мен да ви защитя.
Този готически задник.
Ще ми обясниш ли? - Боливар.
Онзи, който нападна майката на Нора. Той е от оцелелите на самолета.
Каза, че е купил кино в Трибека.
Живее там. - Купил е сградата.
Това място го има от водевила насам.
Оттогава е била кино за неми филми,
еврейски театър, питейно заведение...
На този булевард е един от най-любимите вампири на Господаря.
Значи има голяма вероятност Господаря да е вътре.
Вероятността не е достатъчна.
Трябва да сме сигурни.
Какво?
Нали ти казах, че е било питейно заведение през Сухия режим?
Е, и?
През '20-те това място е било кръчма "Хоук".
Притежавано е от комарджия на име Диамантения Джим О'Браян.
Той е притежавал и сградата отсреща.
Диамантения Джим е легенда на Сухия режим.
Мястото е проверявано много пъти,
но не са откривали пиячка. Знаеш ли защо?
Не е нужно, ти ще ми кажеш.
Защото е построил таен тунел,
който го е свързвал с каналите,
а оттам и с киното.
Така са разнасяли алкохола.
Няма вампири. Това е добър знак.
Имал е механизъм за отваряне на вратата.
Не е зле.
Шестото чувство на алкохолика за пиячката.
Какво правиш? Няма да влизаме без подкрепление.
Аз съм подкреплението ти. Имаме оръжия.
Имаме не повече от 30 куршума, а не знаем какво има зад вратата.
Просто ще разузнаем, докторе.
Ето го. Тунелът на старата канализация.
Гледай, души и слушай, а?
Погледни насам.
Виж това.
За да свалят и качват алкохола.
Стигнахме.
Качвай се, чисто е.
Ковчегът.
Сглобяват го.
Господарят трябва да е някъде тук.
Достатъчно разузнавахме.
Да доведем останалите, докато има дневна светлина.
Какви ги вършиш?
"Тайната на всяка победа е в организацията
на най-маловажните детайли." Марк Аврелий.
Ще изпълним канала с дневна светлина.
Не искаме още вампири да стигнат в киното преди да се върнем.
Хайде.
Не ми върти номера!
Опитвам се да разбера ефекта от предаването ни,
но няма никакви канали.
Мисля, че това е отговорът, който търсиш.
Какво правиш?! - Чака ни работа.
Кажи ми, че сте открили нещо.
Господаря е в киното на Боливар в Трибека.
Ковчегът е там. Или поне частите му.
Кога тръгваме? - Аз не мога да отида.
Заради Зак? - Рано или късно Кели ще го открие.
Не мога отново да го оставя сам. - Тогава го вземи с нас.
При Боливар? Луда ли си? Попаднахме на вампири почти на входа.
Там, където израснах, хора изчезваха посред нощ.
Вече нямаш лукса да избираш.
Остана ни само да се борим.
Ако искаш да защитиш Зак, не се отделяй от него.
И ще се справим.
Всеки мост и всяка отбивка.
Затворете летищата, ферибота и тунелите.
Нищо да не преминава. - Винаги нещо се промъква.
Ще ни е нужна цялата национална гвардия от североизтока.
Елдрич! Какво правиш тук?
Спирам те да не допуснеш огромна грешка, Маги.
Къде е г-н Фицуилям?
В отпуска.
Това е мой колега - Томас Айнхорст.
Секретар Пиърсън и Евърет Барнс от ЦКБ.
За мен е удоволствие.
Изглеждаш много добре. Как...
С помощта на ново лекарство, което скоро ще е на пазара.
А сега, Маги... - Някой те е излъгал, Елдрич.
Или това, или ти не си бил докрай откровен с мен.
Смяташ, че съм те излъгал?
Каквото и да е станало, положението беше представено погрешно.
След час ще говоря с президента.
Ще му препоръчам да обяви военно положение
в Ню Йорк Сити и да постави града под пълна карантина.
Паникьосваш се, Маги. Това ще сложи край на кариерата ти.
Кариерата ми ли? Хора се превръщат в чудовища!
Имаме доказателство за това. Знам, че звучи абсурдно...
Точно така е. - ...но в края на краищата,
верността ми е към американския народ, а не към теб. Съжалявам.
Може ли да поговорим насаме?
Отдавна ли работите за г-н Палмър?
Не съм негов служител.
Акцентът ви... Немец ли сте? - Родом съм от Германия.
Веднъж бях в Мюнхен на конференция.
Не държах да присъствам. - Не думай.
Изглежда разговорът приключва.
Божичко! Маги!
Ами този?
Д-р Барнс имате ли някакви идеи за така наречената криза?
Каква криза?
Ако заемете поста на Маги след трагичното й самоубийство,
какво бихте сторил?
Мисля, че трябва да продължим както досега.
Стига вие да искате това.
Доколкото помня, д-р Гудуедър беше ваш подчинен, нали?
Той стана неуправляем. Наредих му да се спре.
Уволних го. Накарах ФБР да го задържат.
Направих всичко по силите си, за да го спра.
Мисля да го задържим.
Зак?
Изключи играта.
Какво има? - Тръгваме.
Всички, включително ти. - Това е за теб, момко.
Остра е и много опасна. Използвай я внимателно.
Това оръжие е изковано от сребро. Среброто изгаря вампирите.
Точно така, дръж я с две ръце. Дръж я здраво.
Първо им я показвай. Те се боят от среброто.
Удряй тук, ако можеш да стигнеш.
Ако не можеш, удряй тук.
Острието влиза по-дълбоко там, където няма кости.
Удряш и се дърпаш.
Знаеш ли защо правим това? - Да.
От самото Сътворение момчетата са ловували редом с бащите си.
Сега не е по-различно. - Много е различно.
Бием се, за да се защитим един друг.
Ще се справим и ще победим.
Помнете, че той ще използва срещу нас всяко предимство, което има.
Каквото и да видите или чуете,
не спирайте, докато Господаря не бъде сразен.
Готов ли си?
Знаех си!
Супер, а?
Няма да ги задържи.
След като ни видяха ще натиснат.
Ще пожертват колкото е нужно, за да преминат останалите.
Помните ли когато отидох до апартамента ми?
Взех някои неща и си ги пазех досега.
Това да не е... - Да, динамит.
Екстерминаторите често го използват. - Ласкаеш ме, докторе.
Най-добре се върнете в тунела. Вампирчетата ще направят бум-бум.
Залегнете, вредители!
Супер. Хайде, чисто е!
Покрийте носовете си. Амонякът е навсякъде.
Дърводелецо...
Чуваш го, нали?
Сега е негов ред да чуе мен!
Да приключваме.
Разпръснете се и нападайте!
Дъч! - Не, почакай!
Това е Джейми.
Тя работи в една галерия в Сохо.
Боже мой!
Мамка му!
Продължаваме! - Намери го, професоре!
И ти върви, докторе. Ние ще се погрижим за тези.
Цели се в главите!
Така ли? - Татко!
Да вървим, Зак! - Браво, момиче.
Татко!
Зак!
Прочистете това ниво.
Идват!
Мамка му!
Г-це Велдърс.
Ще изпия първо вас. - Само опитай, задник.
Ейбрахам. Ейбрахам, ела при мен.
Тук съм, Ейбрахам.
Моля те, ела при мен.
Ела при мен.
Ейбрахам!
Искаше да ме намериш, дърводелецо.
Ето ме.
Чаках с нетърпение този ден.
Счупете прозорците! Нека влезе светлина!
Всичко свърши, стригой.
Хайде де!
Елате при мен!
В името на всичко свято!
Къде е той?
Побягна по фасадата и изчезна.
На слънчева светлина? - Да.
Мислех, че това е невъзможно.
Нали слънчевата светлина трябваше да го убие.
Не знаех, че е способен на това, което стори.
Но го ранихте, нали? Затова останалите побягнаха.
Сгреших.
Щом слънчевата светлина не го убива, какво би го сторило?
Изгубени сме.
Не го прави повече.
Какво става?
Видях те да убиваш други вампири и знам, че имаш едно-две жила.
Какво става? - Ти работиш за немеца.
За никого не работя. Свърших една работа за него и сега съжалявам.
Прекарал си сандък от летището в Манхатън.
Да и изгубих много заради това.
Той е начело в списъка ми.
Знаеш ли какво имаше в сандъка?
Каквото и да е било, заради него изгубих майка си.
Изгубих най-добрия си приятел.
Заради него изгубих всичко.
Може би искаш да си отмъстиш?
Знаеш ли, сега като го спомена...
Какво, довел си дръжките си?
Леле!
Стоиш пред същества, притежаващи чест, достойнство и власт.
Древните.
Живи ли са? - В определен смисъл.
Могат ли да говорят? - Аз говоря от тяхно име... засега.
Защо ме гледа така?
Не гледат теб. Сънуват.
Ако ги събудим, ще трябва да ги нахраним.
Не мисля, че това би ти харесало.
Древното примирие беше нарушено. Обявена бе война.
Нужен ни е човешки войн, който може да се движи денем.
Някой, който да използва силите на слънцето,
за да унищожава нечистите.
Знаеш ли как ми звучи това?
Че се води вампирска война за територии.
Ти доказа, че си способен. - Защо трябва да им помагам.
Или пък на теб? - Ще си отмъстиш.
И ще бъдеш възнаграден щедро?
Целият съм в слух.
Ще отидем у нас, за да се прегрупираме.
Имам оръжия.
Зак, къде е инхалатора ти?
Резервните инхалатори са тук.
Изчакайте две минути. - Нека е една, докторе.
Намерих го, Зак. Ела тук.
Нямаш пристъп. - Каза, че няма да се върнем тук.
За да вземеш албума ли го направи?
Тук е опасно. - Къде ще отидем?
Засега в дома на Фет. - Как ще ни открие мама?
Ще ни намери.
Помня този рожден ден.
Бяхме взели пони.
А майка ти приготви торта. - Беше супер.
Изненадан съм, че е запазила всичко това.
Не би изхвърлила снимките само, защото сте се разделили.
Време е да тръгваме.
Зак.
Не.
Мамо! - Зак.
Зак. - Мамо!
Недей. Това не е тя. - Мамо! Пусни ме!
Спри, Зак! - Не! Мамо!
Не стреляй по нея! - Това вече не е тя.
Не!
Мамо!
Мамо...
Тя тук ли беше?
Защо не идват още?
Ще дойдат. Тя няма да спре.
Не и докато не получи каквото иска.
Господаря ще използва любовта на жена ти към момчето.
Еф, недей.
Ще използва любовта й към сина ви, за да ни преследва.
Ако е нужно, до края на света.
Нека опита.
Живях твърде дълго и видях прекалено много.
Тази планета, нашият гостоприемник,
някога е била дива и непозната.
Сега сме я картографирали и павирали,
подредили сме всичко.
Не сме си и представяли, че нещо друго ни наблюдава.
Създание по-безмилостно и хищно дори и от нас.
В желанието си да използваме всичко, сами изкопахме гроба си.
Изгубена ли е вече войната?
Осъдени ли сме да бъдем храна за чудовищата?
Или сега, когато врага най-сетне показа лицето си,
имаме ли шанс във войната?
Светът днес не е какъвто беше преди седмица.
Какъв ли ще бъде след още една седмица?
Или след месец?
Няма нещо, което да не може да бъде променено.
Все пак светът ни е малък.
Ние го направихме такъв.
Превод StraightEse
http://subs.sab.bz